DIAVOLUL SE ÎMBRACĂ DE LA PRADA
ELIAS-CLARKE Resurse Umane
Ce autobuz oprește aici?
Femeile de la Universitatea Northwestern protestează.
Succes.
BRUTĂRIE
editura elias-clarke
Bună ziua. Am o întâlnire cu Emily Charlton?
- Andrea Sachs? - Da.
Perfect. Cei de la Resurse Umane au cu siguranță un simț ciudat al umorului.
Urmează-mă.
Am fost cea de-a doua asistentă a Mirandei.
Prima ei asistentă a fost promovată, deci acum eu sunt prima.
- Vă înlocuiți pe dumneavoastră. Însevă. - Mă străduiesc.
Miranda le-a dat afară pe celelalte două fete în doar câteva săptămâni.
Avem nevoie de cineva care poate să reziste aici, înțelegi?
Desigur. Cine-i Miranda?
Mă voi preface că nu m-ai întrebat asta.
E editorul-șef al revistei Runway, și o legendă.
Dacă lucrezi un an pentru ea, poți găsi o slujbă la oricare altă revistă.
Un milion de fete ar ucide pentru slujba asta.
Sună grozav. Mi-ar plăcea să fiu luată în considerare.
Andrea?
Runway e o revistă de modă, deci interesul pentru modă e crucial.
De ce credeți că n-aș fi interesată de modă?
O, Doamne. Nu, nu, nu!
Ce s-a întâmplat?
E pe drum. Spune-le tuturor!
Nu venea la birou până la ora 9.
Șoferul ei tocmai a trimis un mesaj și cosmeticianul ei a făcut hernie de disc.
Ce ți-e și cu oamenii ăștia!
- Cine-i asta? - Nici măcar nu pot vorbi despre aia.
În regulă, toată lumea! Strângeți-vă curelele!
A mâncat cineva un covrig cu ceapă?
Scuze, Miranda.
Mișcă!
- E atât de greu să confirmi o întâlnire? - De fapt, am confirmat-o aseară...
Nu mă interesează detaliile incompetenței tale.
Spune-i lui Simone că nu-mi place fata
pe care a trimis-o pentru prezentarea braziliană.
Am cerut o fată curată și atletică. Mi-a trimis una murdară și plinuță.
Spune te rog "da" pentru petrecerea lui Michael Kors.
Spune-i șoferului să mă ia la ora 9:30 și să mă ducă înapoi acasă la 9:45.
Sun-o pe Natalie de la Glorious Foods și spune-i că nu vreau prăjitură dacquoise.
Vreau prăjitură tortes umplută cu compot călduț de rubarbă.
Amintește-i fostului meu soț că ședința cu părinții e astă-seară.
Roagă-l pe soțul meu să ia cina cu mine
la localul acela în care am fost cu Massimo.
Spune-i lui Richard că am văzut pozele alea
cu fata din articolul cu soldații parașutiști.
Toate sunt complet neatrăgătoare. Chiar e imposibil să găsească
o femeie parașutist drăguță și suplă?
Oare cer imposibilul? Nu chiar.
Vreau să văd ce-a pregătit Nigel
pentru cea de-a doua încercare pentru coperta cu Gwyneth.
Mă întreb dacă a mai pierdut din greutate? Cine-i aia?
Nimeni.
Au trimis-o cei de la Resurse Umane pentru noul post de asistentă.
Îi luam un interviu, dar n-are nici o șansă și...
Evident că ar trebui să fac asta eu însămi,
pentru că ultimele două pe care le-ai trimis tu au fost complet nepotrivite.
Trimite-o înăuntru.
Asta-i tot.
Bine.
Vrea să te vadă.
Mișcă!
Asta e urâtă. N-o lăsa s-o vadă. Du-te!
Cine ești tu?
Numele meu e Andy Sachs.
Am absolvit recent Universitatea Northwestern.
Și ce cauți aici?
Ei bine, cred că pot face treabă bună, ca asistenta dumneavoastră.
Și...
Am venit la New York ca să mă fac ziaristă.
Am trimis scrisori și am primit un telefon de la editura Elias-Clarke.
M-am dus la Resurse Umane
și, în principiu, e revista asta sau Universul Auto.
- Nu citești Runway? - Nu.
- Și până astăzi n-ai auzit de mine? - Nu.
Și n-ai nici un pic de stil sau de simt al modei.
Ei bine, cred că asta depinde de ce...
Nu, nu. Nu asta era întrebarea.
Am fost editor-șef la ziarul Universității.
De asemenea, am câștigat un campionat național pentru studenți la jurnalism
cu un articol despre sindicatul administratorilor...
De ajuns.
În regulă. Aveți dreptate. Nu mă potrivesc aici.
Nu sunt slăbănoagă sau fermecătoare și nu știu prea multe despre modă,
dar sunt deșteaptă, învăț repede și muncesc din greu.
În regulă, avem rochie Cavalli pentru Gwyneth.
Dar cu rochia asta imensă cu pene,
arată ca și cum ar fi pe scena principală de la cazinoul Golden Nugget.
Vă mulțumesc pentru timpul acordat.
Cine-i tipa aia patetică?
E vreun înainte și după, și eu nu știu despre asta?
Andrea!
Ai primit o slujbă la o revistă de modă?
A fost un interviu prin telefon?
Haide! Nu fi nemernic.
Miranda Priestly e faimoasă pentru imprevizibilitatea ei.
Doug, cum de tu ai știut cine e și eu nu?
De fapt, sunt o fată.
Asta explică atât de multe.
Miranda Priestly e o afacere uriașă.
Un milion de fete ar ucide pentru slujba asta.
Da, dar eu nu sunt una dintre ele.
Trebuie să începi și tu de undeva.
Uită-te la unde lucrează Nate.
Mă refer la șervețele.
Și Lily. Lucrează la galerie și se ocupă de...
Scuză-mă. Cu ce te ocupi mai exact?
Norocul meu, eu am slujba viselor mele.
Ești analist financiar.
Aveți dreptate. Slujba mea e de rahat.
E de rahat. E plictisitoare.
- Respiră. Bea un pahar. - Voi bea un pahar.
Aș vrea să propun un toast.
Pentru slujbele care plătesc chiria.
Pentru slujbele care aduc bani.
Ar trebui să vezi cum se îmbracă fetele alea de la Runway.
N-am cu ce să mă îmbrac la muncă.
Vei răspunde la telefoane și vei duce cafele.
Pentru asta ai nevoie de o rochie de bal?
S-ar putea să am.
Eu cred că arăți grozav întotdeauna.
Cred că ești plin de gogoși.
Să mergem acasă. Mă gândesc la ceva ce putem face,
ce nu necesită haine.
- Alo? - Andrea,
Miranda a scos articolul cu jachetele pentru numărul din septembrie
și a introdus ședința foto Sedona.
Vino acum la birou.
- Și i-ai în drum și cafeaua. - Acum?
Notează-ți. Un latte fără spumă, cu lapte degresat
și trei cafele la filtru cu loc separat pentru lapte.
Extrem de fierbinți. Înțelegi? Fierbinți.
- Alo. - Unde ești?
Aproape am ajuns.
E vreun motiv pentru care nu e aici cafeaua mea?
A murit sau ceva de genul?
Doamne...
Era și timpul.
Aceasta e o slujbă foarte grea, pentru care ești complet nepotrivită.
Dacă o dai în bară, toate oalele se vor sparge în capul meu.
Agață aia undeva. N-o arunca pe unde apuci.
În primul rând, tu și cu mine răspundem la telefoane.
Trebuie să răspunzi la telefon de fiecare dată când sună.
Apelurile ratate sunt preluate de robot și ea se supără foarte tare.
Dacă eu nu sunt aici, tu ești legată cu lanțuri de biroul acela.
- Păi, și dacă am nevoie să... - Ce?
Nu. Odată o asistentă a plecat de la birou
pentru că s-a tăiat la mână cu deschizătorul de scrisori.
Miranda l-a ratat pe Lagerfeld înainte de a lua avionul de ora 17 spre Australia.
Acum tipa lucrează la Ghidul TV.
Stau la birou non-stop. Am priceput.
Biroul Mirandei Priestly.
Nu, nu e disponibilă.
Cine...?
Da, o să-i spun că ați sunat. Din nou.
Tu și cu mine avem slujbe total diferite.
Tu iei cafeaua și faci comisioanele.
Eu mă ocup de programul ei, de întâlnirile ei, de cheltuieli.
Și, cel mai important, merg la toamnă cu ea la Paris pentru Săptămâna Modei.
Iau creațiile vestimentare, merg la prezentări de modă și la petreceri.
Mă întâlnesc cu designerii. E divin.
Acum, stai aici.
Eu mă duc la departamentul de artă ca să le dau Cartea.
- Cartea? - Aceasta e Cartea.
E un model a tot ceea ce există în numărul curent al revistei.
Îl livrăm la apartamentul Mirandei în fiecare seară și... Nu-l atinge.
Ea ni-l returnează dimineața cu notițele ei.
Cel de-al doilea asistent ar trebui să facă asta, dar Miranda e foarte rezervată.
Nu-i plac străinii în casa ei.
Până când se va convinge că nu ești o psihopată
eu trebuie să aștept pentru Carte.
- Ce fac dacă... - O rezolvi.
Alo? Biroul doamnei Priestly.
Da. Biroul Mirandei Priestly.
E într-o ședință. Ați putea să-i lăsați un mesaj?
Bine. Puteți vă rog să spuneți pe litere "Gabbana"?
Alo?
Se pare că nu.
Am presupus 39.
E foarte drăguț din partea ta.
Dar n-am nevoie de ei. Miranda m-a angajat.
- Știe cum arăt. - Dar tu știi?
Emily.
Emily?
Se referă la tine.
- Doar am schimbat tendințele... - Nu asta am întrebat.
Emily, aici erai. De câte ori trebuie să urlu la tine?
Sunt Andy.
Numele meu e Andy. Andrea, dar toată lumea îmi zice Andy.
Am nevoie de 10 sau 15 fuste de la Calvin Klein.
Ce fel de...
Te rog, plictisește pe altcineva cu întrebările tale.
Asigură-te că avem studioul Pier 59 mâine dimineață la ora 8.
Spune-i lui Jocelyn să-mi arate pungile pliate pe care le face Marc la filmare.
Apoi spune-i lui Simone că o voi lua pe Jackie dacă Maggie nu e disponibilă.
A confirmat Demarchelier?
Demarche...?
Demarchelier. Fă-mi legătura telefonică cu el.
A, bine.
- Și Emily? - Da.
Asta-i tot.
Ai luat legătura cu Demarchelier?
Las-o.
Un apel din partea Mirandei Priestly. Îl am pe Patrick pe linie!
M-a chemat și m-a întrebat despre studioul Pier 59.
Era ceva despre Simone, Frankie. Altcineva.
Și are nevoie de fuste de la Calvin Klein.
Și era ceva despre niște pungi.
- A spus ce fuste? - Nu.
- Culoare? Formă? - Am încercat s-o întreb.
N-o întreba niciodată nimic pe Miranda.
În regulă. Mă ocup eu de asta. Tu du-te la Calvin Klein.
Eu?
Ai alte angajamente?
O convenție de fuste oribile la care trebuie să te duci?
- Miranda? - Ești acolo?
Tocmai mă pregătesc să intru. Voi suna...
Dacă tot ești în oraș,
du-te la Hermes ca să ridici 25 eșarfe pe care le-am comandat pentru Miranda.
Ia tema lui Cassidy de la Dalton.
Miranda s-a dus să se întâlnească cu Meisel.
Când se va întoarce, va vrea cafea de la Starbucks,
...cafea fierbinte de la Starbucks. Poți repeta ce-ai spus?
O, Doamne.
Pe unde ai umblat? Trebuie să merg la toaletă!
N-ai mers la toaletă de când am plecat?
Păzeam biroul! Simt că explodez!
O, bună.
Ocupă-te tu de haină. Ocupă-te de haină.
Fii pregătită. Revizuirea e la 12:30. Lumea intră în panică.
Telefonul va suna non-stop.
Revizuirea? Bine.
Editorii aduc opțiuni pentru poză și Miranda alege.
La fiecare număr al revistei.
Revizuirile sunt o treabă uriașă. Nu știu de ce nu știi asta.
- Ești gata? - O, bună.
După ce mă duc la toaletă, eu și cu Serena mergem la masa de prânz.
- Asta e noua eu. - Bună.
- Ți-am spus. - Credeam că glumeai.
Nu.
Eu am pauză de 20 minute pentru masa de prânz, tu de 15.
- Când mă întorc eu, te duci tu. - Bine.
- Cu ce e îmbrăcată? - Cu fusta bunicii ei.
Supă pasată de porumb. O alegere interesantă.
Știi că ingredientul principal din supa pasată de porumb e celulita.
Deci nici una dintre fetele de aici nu mănâncă nimic?
Nu de când mărimea doi a devenit patru și mărimea zero a devenit doi.
Eu port mărimea șase.
Care, de fapt, e 14.
- La naiba. - Nu contează.
Sunt sigur că mai ai rezerve de amestec de sintetic.
Bine.
Crezi că hainele mele sunt oribile. M-am prins.
Dar nu voi fi mereu în industria modei,
deci de ce să mă schimb pe mine însămi pentru că am slujba asta?
Asta așa e.
La asta se reduce industria asta de multe miliarde de dolari, nu?
Frumusețea interioară.
Alo.
În regulă. Hai.
Miranda a mutat ședința de revizuire cu o jumătate de oră mai devreme
și ea întotdeauna vine mai devreme cu 15 minute.
- Ceea ce înseamnă...? - Că deja ai întârziat.
- Vino. - La naiba!
- Domnule Ravitz. - Nigel.
- Revista merge bine? - Cel mai bun număr din septembrie.
Grozav. Am auzit că Miranda a scos jachetele de toamnă
și că a introdus ședința foto Sedona.
- Cât costă asta? - În jur de 300.000 de dolari.
Trebuie să fi fost niște jachete jalnice.
Irv Ravitz.
Ea e Andy Sachs, noua asistentă a Mirandei.
Felicitări, domnișoară.
Un milion de fete ar ucide pentru slujba asta.
Pa.
Dânsul e președintele companiei Elias-Clarke, Irv Ravitz.
Știi cum se spune: Bărbați scunzi, egouri uriașe.
Nu. Și am mai văzut toate astea.
Theyskens reinventează talia joasă...
Unde sunt rochiile?
- Chiar aici. - Privește și ascultă.
- Poate fi foarte interesant... - Nu.
Mi se pare derutant.
De ce e așa de imposibil să veniți cu o revizuire de bun-simț?
Ați avut la dispoziție ore întregi ca să vă pregătiți.
Sunt confuză. Unde sunt mostrele publicitare?
Cei de la Banana Republic au trimis ceva...
Ei bine, avem nevoie de mai multe, nu-i așa?
Asta ar putea... Ce părere ai?
Dă-mi o fustă de balerină și un aspect ușor țipător și sunt de acord.
- Dar seamănă prea mult cu... - Rochia Lacroix din iulie?
Nu, nu cu accesoriile potrivite.
Unde sunt curelele pentru asta?
- De ce nu e nimeni pregătit? - Aici.
E o decizie dificilă. Sunt așa de diferite.
E ceva amuzant?
Nu. Nu, nu, nimic.
Problema e că curelele acelea arată exact la fel pentru mine.
Eu încă învăț despre lucrurile astea.
"Lucrurile astea"?
Înțeleg. Crezi că asta n-are nimic de a face cu tine.
Te duci la dulap
și iei puloverul acela albastru zgrunțuros
ca să transmiți lumii că te iei prea în serios
ca să-ți pese cu ce te îmbraci.
Ceea ce tu nu știi e că puloverul acela nu e numai albastru.
Nu e turcoaz. Nu e spre albastru închis. De fapt e azuriu.
Și ești cu seninătate în necunoștință de cauză asupra faptului
că în anul 2002, Oscar de la Renta a făcut o colecție a rochiilor azurii,
apoi Yves Saint-Laurent a prezentat jachete militare azurii.
Avem nevoie de o jachetă.
Azuriul a apărut cu rapiditate în opt colecții diferite.
A ajuns în magazine, apoi s-a strecurat
într-un magazin Casual Corner,
unde fără îndoială tu l-ai pescuit dintr-un coș de haine la preț redus.
Acel albastru reprezintă milioane de dolari și slujbe nenumărate
și într-un fel e comic cum tu crezi că ai făcut o alegere
care te exclude din industria modei
când, de fapt, porți un pulover ales pentru tine
de oamenii care lucrează aici.
Dintr-un morman de haine.
Deci am spus că nu pot vedea diferența dintre cele două curele identice
și ar fi trebuit să vezi ce privire mi-a aruncat!
Credeam că o să i se topească carnea de pe față.
Nu e amuzant.
Nu e fericită decât dacă toată lumea
e panicată, îngrețoșată sau cu tendințe sinucigașe.
Pocnitorii pur și simplu o venerează.
- Cine? - L-i se spune pocnitori.
De la sunetul pe care-l fac tocurile pe suprafața de marmură.
Se comportă ca și cum ar lecui cancerul sau ceva de genul.
Timpul și energia pe care o investesc oamenii ăștia
pe detalii mărunte, insignifiante. Și pentru ce?
Ca mâine să poată cheltui alți 300.000 de dolari
refăcând o ședință foto la ceva ce era bun de la început,
ca să vândă oamenilor lucruri de care nu au nevoie.
- Nici măcar nu mai mi-e foame. - Ce?
De aceea fetele acelea sunt așa de slabe.
Nu, nu. Dă-mi ăla. E un Jarlsberg de 8 dolari acolo.
Știi ce?
Trebuie să suport un an de zile.
Apoi pot să fac lucrul pentru care am venit la New York.
Dar nu trebuie s-o las pe Miranda să mă afecteze.
Ușurel, tigroaico.
- Bună dimineața, Miranda. - Fă-mi legătura cu Isaac.
Nu-mi văd micul dejun. Unde sunt ouăle mele?
Pardon!
Ridică pozele de la ședința pentru lenjerie intimă.
Verifică frânele de la mașina mea.
Unde e ziarul acela pe care-l aveam ieri în mână?
Fetele au nevoie de plăci de surfing sau de plăci scurte de surfing
pentru vacanța de primăvară.
Gemenele mai au nevoie și de șlapi.
Ia-mi pantofii de la Blahnik,
...apoi du-te și ia-o pe Patricia. Cine?
Cuminte fetița! Cuminte fetița!
Ia masa care mi-a plăcut de la magazinul acela de pe Madison.
Fă-ne o rezervare la cină la restaurantul acela care a primit cronică bună.
Fă-mi legătura cu Demarchelier.
Miranda Priestly îl caută pe... Bine.
Am legătura cu Patrick!
Slavă Domnului că e vineri.
Și Miranda e în Miami, deci nu trebuie să fim la dispoziție week-end-ul acesta.
Tatăl meu vine din Ohio.
Vom lua cina, apoi vom vedea Chicago.
Tu faci ceva distractiv?
Da.
Nate a spus că e grozav.
A depus un CV aici, dar au vrut pe cineva cu mai multă experiență.
- Ce-s ăștia? - Ca să nu rămâi în urmă cu chiria.
Tată, cum ai...
O voi omorî pe mama.
Mulțumesc.
- Îmi pare foarte bine să te văd. - Și mie.
Deci vrei să începi să mă interoghezi acum, sau să aștepți până după cină?
Mai întâi bucură-te de coșul cu pâine.
E-n regulă. Începe, te rog.
Suntem doar îngrijorați. Primim mail-uri de la tine la biroul tău la ora 2 noaptea.
Salariul tău e groaznic. Nu mai scrii.
Nu e corect.
Am scris mail-urile acelea.
Problema e că ai fost acceptată la Facultatea de Drept Stanford,
ai refuzat pentru a te face ziaristă și acum nu faci asta.
Ai încredere în mine.
Faptul că sunt asistenta Mirandei îmi deschide multe uși.
Emily se duce la Paris cu Miranda.
Va cunoaște editori și scriitori de la fiecare revistă importantă.
Într-un an, pot fi eu în locul ei.
Îți jur, asta e oportunitatea mea. Asta e șansa mea.
Asta e șefa mea.
Scuze, tată. Trebuie să răspund.
- Miranda? - Zborul meu a fost anulat.
O problemă absurdă cu vremea. Trebuie să ajung acasă diseară.
Gemenele au mâine la scoală un recital.
- Ce? - La scoală!
- Să văd ce pot face. - Bine.
Știu că-ți cer în ultimul minut,
dar ai putea să faci rost de un zbor pentru șefa mea
de la Miami la New York diseară?
Orice fel de avion.
De la Miami la New York.
Am nevoie de el în seara asta.
- Credeam că ieși pe cealaltă parte. - Scumpo! E aici.
Bună, încerc să fac rost de un zbor Miami-New York pentru diseară.
Da, știu că e un uragan.
Nimic nu zboară?
E pentru Miranda Priestly. E o clientă de-a voastră.
Bună. Am nevoie de un avion în seara asta de la Miami la New York.
Scuze, așteptați puțin.
Bună, Miranda.
Încerc, dar nimeni nu zboară din cauza vremii.
Te rog. E doar ploaie mocănească.
Cineva trebuie să decoleze.
Sun-o pe Donatella. Fă rost de avionul ei.
Sună-i pe toți cunoscuții noștri care au un avion personal. Irv.
Asta e treaba ta.
Du-mă acasă.
O, Doamne. Mă va ucide.
Ce vrea, să vină Garda Națională s-o ia de urgență cu avionul?
Bineînțeles că nu. Aș putea face asta?
Haide.
Recitalul fetelor a fost minunat. Au cântat ceva de Rahmaninov.
Le-a plăcut tuturor. Tuturor în afară de mine,
pentru că, din păcate, n-am fost acolo.
- Miranda, îmi pare atât de rău. - Știi de ce te-am angajat?
Mereu angajez aceeași fată.
Stilată, suplă, bineînțeles, care venerează revista.
Dar se dovedește așa de des a fi...
Nu știu, dezamăgitoare și...
...proastă.
Iar tu, cu acel CV impresionant
și cu discursul acela despre așa-zisa ta etică,
credeam că ești diferită.
Mi-am spus: "Hai să încerc. Să risc.
Să angajez fata deșteaptă și grasă."
Aveam speranță.
Doamne, trăiam din asta.
Dar ai sfârșit prin a mă dezamăgi mai mult
decât toate celelalte fete prostuțe.
Am făcut tot ce puteam.
Asta-i tot.
Scuză-mă! Unde te duci?
Mă urăște, Nigel.
Și asta e problema mea pentru că...? Stai, nu. Nu e problema mea.
Nu știu ce altceva mai pot face. Dacă fac ceva bine, nu e recunoscut.
Nici măcar nu spune mulțumesc. Dar dacă fac ceva greșit, e...
...rea.
Atunci demisionează.
Poftim?
Demisionează.
Pot găsi altă fată care să-ți ia locul în cinci minute.
Una care își dorește postul.
Nu vreau să demisionez.
Doar vreau să spun
că mi-ar plăcea puțină recunoștință pentru faptul că mă spetesc încercând.
Andy, fii serioasă. Nu încerci.
Te văicărești.
Ce vrei să-ți spun?
Vrei să-ți spun: "Biata de tine. Miranda se ia de tine. Sărăcuța Andy."
Trezește-te, soro. Doar își face treaba.
Lucrezi la revista care a publicat unii dintre cei mai renumiți artiști ai secolului.
Halston, Lagerfeld, de la Renta.
Și ceea ce au făcut ei, ceea ce au creat,
a fost mai mare decât arta pentru că tu îți trăiești viața în ele.
Ei bine, evident, nu tu. Dar unii oameni.
Crezi că asta e doar o revistă? Nu e doar o revistă.
Aceasta e o rază de speranță pentru...
Să zicem, un băiat care crește în Rhode Island împreună cu șase frați,
care se preface că e la antrenamentul de fotbal când a fost la cursul de croitorie,
citind sub așternut noaptea cu lanterna revista Runway.
Nu ai nici o idee ce legende au mers pe holurile astea și mai rău, nu-ți pasă.
Pentru că în locul acesta, unde cei mai mulți și-ar da viața ca să lucreze,
tu doar catadicsești să muncești.
Și te întrebi de ce nu te sărută pe frunte și nu-ți dă o stea de aur
la sfârșitul zilei, pentru tema ta.
Trezește-te, scumpo.
Bine, deci o dau în bară.
Nu vreau. Doar mi-aș dori să știu ce-aș putea face...
Nigel? Nigel, Nigel.
Nu.
Nu știu ce te aștepți să fac eu.
Nimic din dulapul acesta nu se va potrivi unei persoane cu mărimea șase.
Acestea sunt doar mostre de rochii de mărimile doi și patru.
În regulă, facem asta pentru tine.
- Și... - Un poncho?
O să iei ceea ce-ți dau și-o să-ți placă.
Facem rochia asta Dolce pentru tine.
Și pantofii...
Marca Jimmy Choo.
Manolo Blahnik.
Nancy Gonzalez. Îmi plac la nebunie.
Narciso Rodriguez. Ăsta ne place.
S-ar putea să-ți vină. S-ar putea.
Chanel. Ai nevoie disperată de Chanel.
Să continuăm? Trebuie să mergem la departamentul de cosmetică
și Dumnezeu știe cât va dura asta.
Habar nu am de ce a angajat-o Miranda.
Nici eu. Eram la departamentul de cosmetică.
A luat în mână ondulatorul de gene Shu Uemura și a zis: "Ce-i ăsta?"
Am știut din momentul în care am văzut-o
că va fi un dezastru total.
Biroul Mirandei Priestly.
Nu e disponibilă, dar îi voi transmite un mesaj.
Bine, mulțumesc. La revedere.
Cum ai...?
- Porți cumva... - Cizme Chanel? Da, port.
Arăți bine.
Ce?
- Chiar că da. - O, mai taci, Serena.
Ne vedem mâine.
Ai grijă cu degetul ăla.
Deci...
Ce părere ai?
Cred că ar fi bine să mergem înainte de a ne vedea prietena mea.
Ei bine, rochiile de seară sunt fantastice, Ralph.
Vom folosi roșu de Burgundia
pentru copertă și...
Am pierdut un semestru întreg învățând despre feluri de preparare ale cartofilor.
Luați un pai și strângeți-l. Vedeți ce ferm e?
Scuzați-mă că am întârziat.
O criză cu accesoriile.
A trebuit să găsesc o bentiță din piele de piton.
Acum pitonul e la modă.
Am cadouri incitante pentru voi.
Sunteți pregătiți?
- Ce-i ăsta? - Un telefon marca Bang & Olufsen.
Charlie Rose i l-a trimis Mirandei.
L-am căutat pe net. Costă 1.100 de dolari.
Am produse. Perii Mason Pearson.
Cosmetice de la Clinique.
Ador slujba ta.
Încă unul. O mică atenție.
- O vrei? - Dă-mi-o, dă-mi-o!
Cred că-i place.
Asta e noua poșetă Marc Jacobs! De unde ai făcut rost de ea?
Miranda n-a vrut-o, deci...
Geanta asta costă 1.900 de dolari. Nu pot s-o primesc.
Ba da, poți.
De ce au nevoie femeile de atâtea poșete?
- Taci din gură. - Ai una. Îți pui mărunțișurile în ea.
- Îți ajunge. - Moda nu înseamnă utilitate.
Un accesoriu e pur și simplu o iconografie
care exprimă identitatea individuală.
- Și e drăguță. - Și asta.
Se pare că Runway nu se reduce numai la poșete elegante.
Uitați un eseu scris de Jay McInerney, un articol de Joan Didion,
chiar și un interviu cu Christiane Amanpour.
Cineva a băut Kool-Aid.
Ce vrei să...?
Răspund eu. Da, e Doamna Dragon.
Miranda? Trebuie să răspund.
Îi voi spune să-și cumpere singură ouăle.
Nu! Voi răspunde eu!
Dă-mi telefonul ăla!
Bună, Miranda.
Absolut.
Plec chiar acum.
Nu trebuia să fiți așa de nemernici.
Scuză-mă. Îl caut pe James Holt.
Iată-l.
Scuzați-mă. Eu sunt Andy. Am de ridicat ceva pentru Miranda Priestly.
Tu trebuie să fii noua Emily.
Încântat de cunoștință.
O, lasă-mă să văd poșeta aia.
Foarte drăguță.
Prespălată, peticită cu piele, cusute manual, cu barete metalice.
Într-adevăr foarte drăguță. Cine a creat o chestie așa de minunată?
Dumneavoastră.
Logic. Pe aici.
E o schiță a rochiei Mirandei pentru petrecerea de binefacere.
Și de altfel capodopera centrală pentru colecția mea de primăvară. Strict secret.
- O voi păzi cu prețul vieții mele. - Chiar te rog.
Vino. Lucrezi pentru Miranda. Presupun că ai nevoie de băuturi tari.
Scuzați-mă, fetelor.
Un punch pentru domnișoară.
E mortal. Distracție plăcută.
Are dreptate.
În privința punch-ului.
L-am băut la ultima petrecere. M-am trezit în Hoboken
doar într-un poncho și o pălărie de cowboy.
O decizie înțeleaptă.
Bună.
Christian Thompson.
Christian Thompson?
Glumești. Scrii pentru fiecare revistă care-mi place mie.
Am făcut o recenzie a colecției tale de eseuri pentru ziarul facultății mele.
Ai amintit despre faptul că sunt chipeș și de șarmul meu ucigător?
- Nu, dar... - Cu ce te ocupi?
Vreau să lucrez pentru New Yorker sau pentru Vanity Fair.
- Și eu scriu. - Da?
Ar trebui să-ți citesc articolele. Trimite-mi-le.
Da? Îți mulțumesc. Ar fi grozav.
De fapt, acum lucrez ca asistenta Mirandei Priestly.
Glumești? Păcat...
Nu vei supraviețui niciodată Mirandei.
- Poftim? - Pari drăguță, deșteaptă.
Nu poți avea asemenea slujbă.
Trebuie să plec.
Ei bine, mi-a părut foarte bine de cunoștință, fata Mirandei.
Emily?
Sună la biroul lui James Holt și zi-le că mut avanpremiera astăzi la ora 12:30.
Anunță-i pe toți. Fii gata să pleci în 30 minute.
Dar ne așteaptă de abia marți.
- A spus de ce? - Da, a explicat cu de-amănuntul.
Apoi ne-am periat părul una alteia și am pălăvrăgit despre American Idol.
Înțeleg.
- Oricum, ce e o "avanpremieră"? - Bună dimineața, Miranda.
Miranda vede toate colecțiile creatorilor de modă înainte de a le arăta.
- Îmi pare bine să te văd. - Bună, James.
- Le spune ce părere are? - În felul ei.
Acest sezon a început ca o contemplare a intersectării Estului cu Vestul.
Dacă dă o dată din cap înseamnă că e bine.
Dacă dă de două ori înseamnă că e foarte bine.
A zâmbit o singură dată... Tom Ford 2001.
Un cordon japonez obi.
Dacă nu-i place, își scutură capul.
Asta e rochia care am creat-o în mod special și exclusiv pentru tine.
Apoi e strângerea din buze.
Care înseamnă?
Catastrofă.
Doar du-te.
Pentru că ea a strâns din buze, el își schimbă întreaga colecție?
Încă nu pricepi, nu? Opinia ei e singura care contează.
- Sună-l pe soțul meu și confirmă cina... - La Pastis? Am făcut asta.
Va trebui să mă schimb.
Ți-am trimis costumul la ședința foto.
Bine. Andrea, aș vrea să livrezi Cartea astă-seară, la mine acasă.
Spune-i lui Emily să-ți dea cheia.
- Păzește asta cu prețul vieții tale. - Bineînțeles.
Trebuie să fi făcut ceva bine, dacă am voie să livrez Cartea.
Nu sunt o psihopată.
Și mi-a zis Andrea, nu Emily. Nu e grozav?
Da!
Acum, e esențial să faci exact cum îți spun eu.
Cartea e asamblată până la ora 10:00-10:30,
deci trebuie să aștepți până atunci s-o iei.
Odată cu Cartea duci și hainele Mirandei de la curățătorie.
Mașina te va duce exact la vila din oraș a Mirandei.
Descui singură.
Andrea? Nu vorbești cu nimeni.
Nu te uiți la nimeni. E foarte important.
Trebuie să fii invizibilă. Înțelegi?
Deschizi ușa și traversezi foaierul.
Agăți hainele de la curățătorie în dulapul de vizavi de scări.
Lași Cartea pe masa cu flori.
- La dracu. - E ușa din stânga.
Mulțumesc.
Dă-ne nouă Cartea.
- Care masă? - E-n regulă. Vino sus.
- Nu, nu pot. - E-n regulă.
- Da, haide. Haide. - Vă rog nu mai vorbiți.
Adu Cartea sus. Emily întotdeauna face așa.
Serios?
Da. Așa face. Tot timpul.
Da? Bine.
Nu puteam pleca în timpul ședinței foto.
Am ieșit grăbit din ședință, apoi te-am așteptat o oră.
Celularele n-aveau semnal în zona aia.
Știam ce credeau toți din restaurantul acela:
"Iată-l, așteptând-o iar."
Bine, bine! Chiar n-a fost mare scofală.
Gemenele m-au salutat, așa că le-am salutat și eu.
Pe urmă m-am dus sus să-i dau Cartea.
Te-ai dus sus? O, Doamne Dumnezeule.
De ce nu te-ai suit în pat cu ea și nu i-ai cerut să-ți zică o poveste la culcare?
Bine, am făcut o greșeală.
Nu pricepi.
Dacă te concediază, asta ar putea pune Parisul în pericol pentru mine.
Dacă se întâmplă asta, te voi căuta în fiecare cârciumă din stat
ca să te găsesc.
Mă va concedia?
Nu știu. Nu e încântată.
Andrea?
Miranda, referitor la noaptea trecută...
Am nevoie de noua carte Harry Potter pentru gemene.
Bine. Mă voi duce la Barnes & Noble.
Ai căzut și te-ai lovit cu capul de asfalt?
Nu din câte îmi amintesc.
Avem cărțile Harry Potter deja publicate.
Gemenele o vor pe următoarea.
Manuscrisul nepublicat?
Cunoaștem pe toți editorii. N-ar trebui să fie o problemă.
Și tu poți face orice, nu?
Da, Bobbsey?
Știu. Mami muncește din greu ca să-ți facă rost de ea.
Aș putea s-o sun pe însăși J.K. Rowling
și tot n-o să primesc un exemplar din cartea aia.
Fetele pleacă la bunica lor la 4,
deci cartea ar fi bine să fie aici nu mai târziu de ora 3.
- Desigur! - Și aș vrea să-mi aduci friptura
în 15 minute.
Nici o problemă!
Am patru ore să pun mâna pe manuscrisul ăla imposibil.
Smith & Wollensky nu deschide înainte de 11:30.
Cum iau friptura?
Mă întorc în 15 minute. Urează-mi succes!
Nu, n-o voi face.
Da, m-ați pus să aștept. E pentru Miranda Priestly. E foarte important.
Da, știu că e imposibil să fac rost de el,
dar mă întrebam dacă ați putea face imposibilul posibil.
Sun în legătură cu manuscrisul Harry Potter.
Nu. Cel nepublicat.
Nici o șansă? Ați putea să-i spuneți că e pentru Miranda Priestly?
Pentru că schimbă situația.
Vagabondul Hamlet de pe Strada Houston. De Christian Thompson.
Revin eu cu un telefon. S-ar putea să nu-ți mai aduci aminte de mine.
Ne-am cunoscut la petrecerea lui James Holt. Sunt asistenta Mirandei Priestly.
Manuscrisul Harry Potter? Glumești.
Îmi pare rău că-ți cer asta, dar sunt disperată.
Nu se poate rezolva. Vino cu planul B.
Aici e vorba despre Miranda Priestly.
Nu e nici un plan B, e doar planul A.
S-a întors? Sunt concediată?
Știi, rareori spun asta oamenilor care nu sunt eu, dar liniștește-te!
Fir-ar să fie!
Haina, poșeta.
Ce-i aia? Nu vreau asta.
Iau prânzul cu Irv. Mă întorc la ora 3.
Să ai până atunci cafeaua mea de la Starbucks.
Și dacă nu aduci până atunci cartea Harry Potter,
nu te mai obosi să revii.
Alo.
Să-ți dai demisia? Ești sigură?
Mă va concedia oricum... Doar că o să i-o iau înainte.
Bravo ție, Andy. Felicitări. Ești liberă.
Ascultă, te sun mai târziu.
Sunt genial. Pe bune.
Ar trebui să se ridice statui în onoarea mea.
- Nu se poate. - Ba da.
O prietenă a unui prieten face designul coperților. Are manuscrisul.
Nu, pentru că asta ar însemna că am făcut ceva cum trebuie.
Christian, faza e că tocmai eram pe cale să...
Dacă-l vrei, grăbește-te. Voi fi la hotelul St. Regis.
Scuzați-mă.
Bine ați venit la hotelul St. Regis. Cu ce vă pot ajuta?
- Mă-ntâlnesc cu cineva la King Cole Bar. - Pe aici.
- Ai o oră la dispoziție. - Mulțumesc.
O copie. Ce să facă gemenele mele cu ea? S-o împartă?
Am făcut două copii.
Le-am pus coperți și le-am legat ca să nu arate ca niște manuscrise.
Asta e o copie în plus ca s-o ai la dosar.
Unde sunt aceste copii fabuloase? Nu le văd.
Sunt cu gemenele. Sunt în tren în drum spre bunica.
Te mai pot ajuta cu ceva?
Asta-i tot.
În regulă.
M-am dus la Dean & DeLuca. Iau cam 5 dolari pe o căpșună.
Dar m-am gândit că de vreme ce ai demisionat,
ar trebui să sărbătorim.
Nate...
Stai... Ai demisionat, dar încă faci tema gemenelor pentru științele naturii?
Generos din partea ta.
După ce-am vorbit, mi-am dat seama
că n-are sens să arunc pe apa sâmbetei toate lunile acelea de eforturi.
Am avut doar un moment de slăbiciune.
Ori e asta, ori slujba ta e de rahat și șefa ta e o țicnită.
Indiferent. E slujba ta.
Nate...
Zău așa.
Încă sunt aceeași persoană. Încă îmi doresc acelea și lucruri.
Bine? Promit. Aceeași Andy. Cu haine mai bune.
Îmi plac hainele de dinainte.
Serios?
Îți plac lănțișoarele astea?
Și rochia asta? E nouă.
Ei bine, mai e un lucru nou
care m-am gândit că o să-ți placă.
Ce zici de asta?
Nu-ți place.
Întoarce-te pentru mine, iubito.
Pricep. Articolul ăsta se cheamă "Jungla Urbană", nu?
Femeia modernă dezlănțuie latura ei animalică, în marele oraș.
Bine. Du-te.
Nu-mi vine să cred că vorbesc toată ziua despre prostiile astea. Bobby!
Mulțumesc.
Du astea Mirandei. Și spune-i că am ales Dior în loc de Rocha.
Grozav. Abia aștept.
- Am putea schimba atitudinea? - Scuze.
Nu mă face să te dau de mâncare la fotomodele.
E o zi plină și viața mea personală atârnă de un fir de ață.
Bine ai venit în club. Se întâmplă, când te descurci la muncă.
Anunță-mă când toată viata ta se duce de râpă... E timpul pentru o promovare.
Nu. În regulă, februarie. Sfârșitul numărului.
A vorbit careva cu reprezentanții lui Salma?
Ar prefera să apară pe coperta de vară, are un film...
Nu. Scot de asemenea articolul despre femeile de la Curtea Supremă.
Femeia. Și rescrieți versiunea pentru articolul
despre chirurgie plastică. E anost.
Pozele extinse pentru "Țara Minunilor Iernii"
nu sunt încă minunate.
Mă voi uita peste ele.
Și Testino?
Zac Posen creează costume foarte sculpturale.
I-am sugerat lui Testino ca ședința foto să aibă loc la Grădina Noguchi.
Perfect.
Slavă Domnului că cineva a venit ca să muncească.
Cum rămâne cu accesoriile pentru numărul din aprilie?
Mă gândeam să folosim gablonzuri. Brățări, pandantive, cercei...
Am făcut asta acum doi ani.
Creatorii de modă au scos multe ținute florale...
Florale? Pentru primăvară?
Foarte original.
Ne gândeam să le pozăm într-un spațiu industrial,
contrastând feminitatea florilor
cu asprimea urbană pentru a crea tensiune.
Nu.
Are altcineva ceva ce pot folosi?
Poate batiste anti-bacteriale?
Cum mai stai cu răceala?
De fapt mă simt ca și cum moartea se apropie.
Diseară e petrecerea de binefacere. O aștept cu nerăbdare de luni de zile.
Refuz să fiu bolnavă. Port Valentino.
Ei bine, toată lumea va pleca în curând, ca să se pregătească.
Poți lăsa poșeta Fendi a Mirandei la casa de modă, apoi cred că poți pleca acasă.
Da? Asta-i grozav.
Perfect. Trebuie să ajung la brutăria Magnolia.
Astă-seară e ziua lui Nate. Dăm o petrecere în cinstea lui.
Aud asta și vreau să aud asta.
Pa.
Îmi iubesc slujba, îmi iubesc slujba.
Înainte de petrecerea de binefacere
vreau ca amândouă să vă familiarizați complet cu lista de invitați.
Dar credeam că doar prima asistentă se duce la petrecerea de binefacere.
Doar în cazul în care prima asistentă nu s-a decis să devină
duhul rău al molimei virale.
Vei veni s-o ajuți pe Emily.
Asta-i tot.
Aceștia sunt toți invitații. Miranda invită pe toată lumea.
Trebuie să ne asigurăm ca toți să creadă că Miranda știe cine sunt.
Am studiat săptămâni întregi.
Trebuie să învăț numele astea până diseară?
Nu fi prostuță, Andrea. Și pe astea.
Începeți fără mine. O să ajung acolo când pot.
Andy, zău așa, e ziua lui de...
Bine, dar grăbește-te.
Crede-mă, ăsta-i ultimul lucru pe care vreau...
Îmi place la nebunie!
Te sun când plec.
- Mă va încăpea? - O, da.
Puțină grăsime și niște gută, și suntem iar în afaceri.
RUNWAY Celebrează MODA
Nimic, serios.
E evenimentul social al sezonului și...
O, Doamne. Andy, arăți atât de șic!
Mulțumesc, Em.
- Arăți așa de slabă... - Serios?
E pentru Paris. Țin o cură nouă. E foarte eficientă. Nu mănânc nimic,
apoi, când sunt pe cale să leșin, mănânc un cub de brânză.
Funcționează.
Dacă fac diaree, ajung la greutatea mea ideală.
John Folger, noul director artistic al Companiei de Actorie Chelsea.
- John. Îți mulțumesc că ai venit. - Întotdeauna e o plăcere să te văd.
Nu te mai mișca atât.
- Am întârziat foarte tare. - Resemnează-te. Trebuie să fii aici.
Emily... la vino.
Aia nu e Jacqueline Follet de la versiunea franțuzească a revistei Runway?
O, Doamne. Miranda o urăște. Trebuia să ajungă după plecarea Mirandei.
Miranda, un eveniment fantastic. Ca de obicei.
Ai adus-o pe Jacqueline.
Minunat! Suntem așa de bucuroși că ai putut veni la mica noastră adunare.
Mi-am programat întreg anul în jurul acestui eveniment.
Ei bine, suntem așa de recunoscători că ai făcut-o.
Ai primit biletul meu?
Da. Vom vorbi miercuri despre asta.
Da, sunt de acord. Fără afaceri în seara asta.
Distracție plăcută.
Em...
O, Doamne. Nu-mi amintesc cum îl cheamă. L-am văzut azi dimineață...
Are legătură cu... A făcut parte din...
Știu că e...
E ambasadorul Franklin și femeia pentru care și-a părăsit soția, Rebecca.
- Rebecca. Domnule ambasador. - Miranda, arăți fantastic.
Mulțumesc.
Uită-te la tine.
Ești o viziune.
Slavă Domnului că ți-am salvat slujba.
Am reușit unele lucruri de una singură.
Nu sunt așa de drăguță pe cât credeai tu.
Sper că nu.
Dacă n-ar fi afurisitul tău de prieten,
te-aș răpi chiar acum.
Chiar spui lucruri de genul ăsta?
Evident.
Trebuie să plec.
Ești sigură? Înăuntru e editorul meu de la revista New York.
Ți-aș putea face cunoștință cu el.
Mi-ai trimis articolele tale, ca să mă uit peste ele.
N-am citit decât vreo două, pentru că mi-ai trimis un pachet foarte mare.
Dar ce-am citit n-a fost deloc rău. Cred că ai talent, Andy.
Ar trebui să te cunoască. Intră, măcar pentru un pahar.
Bine. Cred că aș putea pentru un...
Nu, nu pot. Îmi pare rău, dar trebuie să plec.
Bine. Transmite-i prietenului tău toate cele bune din partea mea.
Roy, scuză-mă. Poți să mergi mai repede?
Sunt sigur că Nate va înțelege.
Da.
La mulți ani.
Nate, îmi pare rău.
Am încercat să plec, dar se petreceau prea multe.
- N-am avut încotro. - Nu-ți face griji.
Mă duc la culcare.
Nu putem vorbi despre asta?
Arăți foarte bine.
Andrea.
Ai adus Cartea?
Paris e cea mai importantă săptămână din anul meu.
Trebuie să am alături de mine cea mai bună echipă cu putință.
Asta n-o mai include pe Emily.
Stai. Vrei ca eu să...
Miranda, eu... Emily ar muri.
Toată viata i se reduce la plecarea la Paris.
Nu a mâncat de săptămâni întregi.
Miranda, nu pot face asta. Nu pot.
Atunci am să presupun că nu ai intenții serioase în privința viitorului tău.
Nici la Runway, nici la oricare altă publicație.
Decizia îți aparține.
Asta-i tot.
Hei, Andy.
- Vii la culcare? - În cinci minute, bine?
Andrea, nu uita să-i spui lui Emily.
Fă-o acum.
Nu răspunde.
Nu răspunde, nu răspunde.
- Emily. - Scuze că am întârziat.
Miranda vroia eșarfe de la Hermes și eu am uitat ca o proastă,
...așa că m-am isterizat. Emily, trebuie să vorbesc cu tine.
Martine a deschis magazinul mai devreme. Pardon.
A deschis pentru mine magazinul mai devreme, deci le-am luat.
Emily, când ajungi la birou, trebuie să vorbesc ceva cu tine.
Sper că nu despre altă problemă
...cu Miranda. Nu chiar.
Bine, pentru că am atâtea de rezolvat înainte de a pleca. Nici măcar nu pot...
Emily?
Chiar dacă ar fi spus că te concediază sau că te bate cu vătraiul încins,
ar fi trebuit să refuzi!
N-am avut de ales. Doar știi cum e ea.
Te rog. Asta e o scuză lamentabilă.
Ceea ce mă enervează în toată povestea asta
e că ai spus că nu-ți pasă de modă.
Nu, tu vrei doar să fii ziaristă.
Ce minciuni gogonate!
Știu că ești supărată. Nu te învinuiesc.
Recunoaște: Ți-ai vândut sufletul
în ziua în care ai încălțat prima pereche de Jimmy Choo.
Am văzut eu. Și ceea ce pur și simplu mă distruge în toată treaba asta
sunt hainele pe care ai să le primești.
Nu le meriți.
Pentru numele lui Dumnezeu, tu mănânci carbohidrați!
Doamne!
E așa de nedrept.
- Emily... - Pleacă.
- Emily... - Am spus, pleacă!
Prezentările de modă din Paris?
Ăsta e cel mai tare eveniment de modă al anului.
Pe cine vei vedea? Pe Galliano?
Și pe Lagerfeld? Și pe Nicholas Ghesquiere.
Bine, acum chiar că începi să mă sperii.
Expoziția asta e extraordinară! Sunt așa de mândră de tine!
Mulțumesc.
Începe cu pozele din spate apoi îndreaptă-te către ieșire.
Așa am conceput-o. E genială. O să-ți placă la nebunie.
Desigur.
Ție vreau să-ți fac cunoștință cu cineva.
Artă și sex. Ia-o înainte.
Ne vedem mai târziu.
Hei, fata Mirandei!
- Tocmai mă gândeam la tine. - O, haide...
E adevărat. Fac un profil pentru interviul cu Gaultier
și făcându-mi planurile pentru Paris, m-am regăsit întrebându-mă
dacă tu vei fi acolo.
De fapt, merg și eu.
Grozav!
Stau la un hotel fantastic în sectorul 7,
peste stradă de un restaurant de falafel care-ți va schimba viata.
Îmi pare rău. Voi fi prea ocupată cu munca.
Găsește pe altcineva căreia să-i schimbi viata.
Tocmai asta e.
Încep să mă întreb dacă pot.
Lily...
- E un tip de la muncă. - Da, arăta a muncă.
Nu e mare scofală.
Andy cea pe care o cunosc eu e îndrăgostită lulea de Nate.
Vine mereu cu cinci minute mai devreme
și crede că Club Monaco e ținută elegantă.
În ultimii 16 ani, am cunoscut-o pe această Andy, dar persoana asta...
Această fermecătoare care se furișează
cu un oarecare tip arătos din lumea modei...
N-o înțeleg.
Distracție plăcută la Paris.
Te duci la Paris?
Da, tocmai am aflat.
Credeam că Parisul e o treabă importantă pentru Emily.
Grozav. Bate-mă și tu la cap.
- Ce dracu se întâmplă cu tine? - N-am avut de ales, bine?
- M-a rugat Miranda, cum s-o refuz? - Știu.
Întotdeauna ăsta e răspunsul tău. "N-am avut de ales".
Ca și cum ai fi constrânsă. Ca și cum nu tu ai lua hotărârile astea.
Ești supărat pentru că lucrez până târziu
și pentru că n-am venit la petrecerea de ziua ta.
- Haide... Ce crezi, că am patru ani? - Tu urăști Runway și pe Miranda.
Tu crezi că moda e stupidă. Ai spus-o clar și răspicat.
Pregătesc sosuri din vin de porto toată ziua.
Nu fac parte din Gărzile pentru Pace.
Nu mi-ar păsa nici dacă ai dansa la bară toată noaptea,
dacă ai face-o cu puțină integritate.
Chiar tu ai spus că asta e doar o slujbă.
Râdeai de fetele de la Runway. Și? Acum ai devenit una dintre ele.
- Asta e absurd. - E-n regulă.
Dar măcar asumă-ți responsabilitatea.
Apoi putem să-ncetăm să pretindem că mai avem ceva în comun.
- Nu vorbești serios. - Ba da.
Poate că plecarea asta pică la țanc. Poate ar trebui să luăm o pauză.
Nate...
Îmi pare rău. O secundă.
În caz că te întrebi...
Persoana căreia îi răspunzi tot timpul la apeluri...
În relația asta ești tu implicată.
Sper să fiți foarte fericite împreună.
Alo, Miranda.
Îmi pare așa de bine să te văd! Îți mulțumesc că ai venit.
- Îți place colecția? - Absolut.
- Cea mai bună din ultimii ani. - Asta contează pentru mine.
Iar ea e noua mea Emily.
Ce mai faci? Încântat de cunoștință.
- Plăcerea e de partea mea. - Îți place spectacolul?
Miranda, Nigel... Străjerii modei.
Miranda, care e poziția Runway
vizavi de moda franțuzească versus moda americană?
M-am gândit.
Încă îmi ești datoare pentru Harry Potter.
- Serios? - Bineînțeles că da. Lucrezi diseară?
Nu. Miranda iese la cină.
Grozav, ești liberă. O, dar mai e problema cu prietenul.
Nu-mi zice... Prietenul nu mai e?
Nu ești deloc dezolat.
Nici măcar puțin. Când să vin să te iau?
Te sun eu.
Aici erai.
Trebuie să trecem în revistă așezarea... Diagrama.
- Pentru dineu. - Da, bine.
O am chiar aici.
Chiar te rog, mișcă-te cât mai încet.
Știi cât de mult mă încântă asta.
Deci...
Mai întâi de toate, trebuie să-l mutăm pe Snoop Dogg la masa mea.
Dar masa ta e ocupată complet.
Stephen nu vine.
Stephen nu...
Deci nu trebuie să îl iau pe Stephen de la aeroport?
Păi, dacă vorbești tu cu el și-l convingi să se răzgândească asupra divorțului,
atunci, da, ia-l.
Ai un anumit "vino-ncoa", așa că du-te și adu-l.
Atunci când ne întoarcem la New York, trebuie s-o contactăm pe Leslie
și să vedem ce poate face pentru a reduce atenția presei
asupra întregii povești.
Alt divorț.
Răspândit pe "Pagina Șase".
Parcă văd ce o să scrie.
"Femeia Dragon, obsedată de carieră.
Regina Zăpezii alungă încă un domn Priestly."
Rupert Murdoch ar trebui să-mi scrie un cec pentru tirajul care i-l fac.
În fine, chiar nu-mi pasă de ce scrie oricine despre mine.
Dar... Fetele mele...
E așa de nedrept pentru fete.
Altă dezamăgire.
Altă deziluzie. Alt model... paternal.
S-a dus.
Oricum, ideea e...
Ideea e că...
Ideea e că trebuie să vedem unde o așezăm pe Donatella,
pentru că abia dacă vorbește cu cineva.
Îmi pare atât de rău, Miranda.
Vrei să-ți anulez întrunirile de diseară?
Nu fi ridicolă. De ce-am face asta?
Mai pot face și altceva?
Datoria.
Asta-i tot.
Bună. Am nevoie de itinerarul Mirandei.
Da. Intră.
Cine a ales combinația asta?
O, e doar ceva ce-am aruncat pe mine.
Întoarce-te. Lasă-mă să te văd.
- E într-adevăr... - Da? Bun.
Superbă. Cred că mi-am terminat treaba aici.
Sărbătorim. Aduc șampania.
Bine. Pentru ce să toastăm?
Toastăm, draga mea, pentru slujba de vis.
Cea pe care și-o doreau milioane de fete.
Cea pe care am primit-o cu luni în urmă.
Nu mă refer la tine.
James Holt.
Massimo Corteleoni investește în compania lui James,
o extinde pe plan global.
Poșete, pantofi, parfumuri, totul.
Și James are nevoie de un partener.
Și acel partener sunt eu.
Nu, nu. Miranda știe.
Ea m-a recomandat. Doamne, îți poți imagina?
Dar pleci.
- Nu-mi pot închipui Runway fără tine. - Știu.
Cu toate acestea sunt așa de încântat!
Pentru prima oară în ultimii 18 ani iau singur deciziile pentru viața mea.
O, Doamne Dumnezeule!
Pot veni la Paris și chiar să vizitez Parisul.
Păi, felicitări.
Nigel, o meriți.
Să fii sigură, ca pe poponețul tău mărimea șase.
Patru.
Serios?
Noroc.
Noroc și ție.
- În cinstea noastră. - Lasă-mă să-l văd.
Da, sunt lucruri pe care le face Miranda, cu care nu sunt de acord, dar...
O urăști. Recunoaște. E o sadică notorie.
Și nu în sensul bun al cuvântului.
Bine, e dură, dar dacă Miranda ar fi bărbat,
toată lumea ar zice ce bine își face treaba.
Nu-mi vine să cred. Îi iei apărarea?
Fata cu ochii măriți de uimire, care își vinde articolele ei de ziar?
Tu, draga mea, treci de partea întunecată.
- Mă simt ofensată. - Nu e cazul. E sexy.
Sexy?
- Serios? - Serios.
Știi unde mergem? Că eu habar n-am.
Cunosc orașul acesta ca pe dosul palmei mele.
E locul meu preferat din toată lumea. Gertrude Stein a spus odată:
"America e țara mea și Parisul e orașul meu natal".
E adevărat.
Ce faci, îți notezi replici de genul ăsta
și pe urmă le folosești ca să ne impresionezi pe noi, fetele?
Sunt Christian Thompson. Ăsta e felul meu de a fi.
Ăsta e felul tău de a fi.
Lucrez ca liber profesionist. Am mult timp liber la dispoziție.
Știi...
N-am înțeles niciodată de ce toată lumea e așa de înnebunită după Paris, dar...
...e atât de frumos!
Nu pot. Îmi pare rău. Nu pot.
Tocmai m-am despărțit de Nate și nu pot...
Am băut prea mult vin.
Auzul meu... vederea... judecata îmi sunt afectate.
Abia dacă te cunosc. Sunt într-un oraș străin.
Am...
...rămas fără scuze.
Slavă Domnului.
RUNWAY MODĂ DE MARE CLASĂ
Ce-i asta?
Ce crezi că e? E un model.
Pentru?
Pentru felul în care va arăta Runway-ul american,
atunci când Jacqueline Follet va fi noul editor.
- O înlocuiesc pe Miranda? - Da.
Și mă angajează pe mine ca să mă ocup de noul conținut editorial.
Chiar te surprinde?
Jacqueline e mai tânără decât Miranda. Are o abordare mai proaspătă.
Și varianta americană Runway
e una dintre cele mai scumpe reviste din branșă.
Jacqueline face același lucru pentru mult mai puțini bani.
Iar Irv... Irv e un om de afaceri.
Va fi devastată. Runway e viața Mirandei.
- Nu-i poate face asta. - Deja s-a făcut.
Irv o să-i zică după petrecerea pentru James.
Și ea n-are nici cea mai vagă idee?
E o fată mare. Se descurcă ea.
Trebuie să plec.
Andy... Deja e o treabă făcută.
Iubito, deja s-a făcut.
Nu sunt iubita ta.
- O, Slavă Domnului că ai răspuns! - Poftim?
Trebuie să vorbesc cu tine. E vorba despre Jacqueline Follet.
La dracu. O, fir-ar să fie!
La dracu, la dracu, la dracu!
Domnule Ravitz, mă scuzați că vă deranjez, dar...
Ți-ai pierdut complet mințile?
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Nu mă mai deranja.
Doar pentru un...
Miranda!
Miranda, trebuie să vorbesc cu tine.
Irv o face pe Jacqueline redactor-șef la Runway.
Mi-a zis Christian Thompson că va lucra pentru ea.
Irv îți va spune astăzi. M-am gândit că dacă te avertizez...
Miroase a frezii?
Ce? Nu.
Le-am precizat...
Dacă văd frezii oriunde,
voi fi foarte dezamăgită.
Timp de 72 ani, Runway a fost mai mult decât o revistă.
A fost farul eleganței și grației.
Miranda Priestly a fost cea mai bună paznică a acestui far,
stabilind standarde care au inspirat oamenii de pe întreg globul.
Doamnelor și domnilor, v-o prezint pe Miranda Priestly.
Îți mulțumesc, dragul meu prieten.
Vă mulțumesc foarte mult că ați venit azi
pentru a-l sărbători pe dragul nostru prieten, James Holt.
Dar, înainte de a vă vorbi despre James și despre multiplele lui realizări,
as vrea mai întâi să vă împărtășesc niște vești.
După cum mulți dintre voi știți, recent, Massimo Corteleoni
a acceptat să finanțeze extinderea firmei James Holt,
transformând munca acestui artist vizionar
într-o marcă globală, care e cu adevărat o realizare incitantă.
Runway și James Holt au multe lucruri în comun,
pe primul loc fiind un angajament pentru excelență.
Și astfel, nu ar trebui să vă surprindă
că, atunci când James a trebuit să aleagă un președinte
pentru James Holt International,
a ales dinăuntrul familiei Runway.
Am marea bucurie, azi,
de a vă anunța că acea persoană
este prietenul meu
și mult stimatul meu coleg
Jacqueline Follet.
Și acum principalul eveniment,
celebrarea lui James Holt.
Noi, cei de la Runway, suntem mândri...
Mi-o va plăti, la timpul potrivit.
Ești sigur?
Nu.
Dar mă aștept la ce-i mai bun.
Trebuie.
Credeai că nu știu.
Știam de ceva timp ce se petrece.
Doar că mi-a luat ceva vreme să găsesc o alternativă potrivită pentru Jacqueline.
Iar slujba aceea pentru James Holt avea un salariu așa de monstruos,
încât bineînțeles că a profitat de ocazie.
Deci a trebuit să-i spun lui Irv că Jacqueline nu e disponibilă.
Adevărul e că nimeni nu poate face ce fac eu.
Inclusiv ea.
Oricare dintre celelalte variante ar fi făcut slujba asta imposibilă
și revista ar fi avut de suferit.
În special din cauza listei.
Lista creatorilor de modă, a fotografilor, a editorilor, scriitorilor, fotomodelelor,
toți găsiți de mine, hrăniți de mine,
care au promis să mă urmeze
oricând și dacă as fi ales să plec de la Runway.
Deci s-a răzgândit.
Dar am fost foarte, foarte impresionată
de bunăvoința cu care ai încercat să mă avertizezi.
Andrea, nu credeam niciodată c-o să zic asta, dar chiar...
...mă regăsesc foarte mult în tine.
Tu vezi dincolo de ceea ce oamenii vor și de ceea ce le trebuie
și poți alege singură pentru tine.
Nu cred că sunt așa.
Eu n-aș putea face ceea ce i-ai făcut tu lui Nigel. N-aș putea.
Dar deja ai făcut-o.
Lui Emily.
Nu asta am...
Asta e altceva. N-am avut de ales.
Nu, ai ales.
Ai ales să înaintezi în carieră.
Dacă vrei genul ăsta de viață, aceste alegeri sunt necesare.
Dar dacă asta nu e ceea ce vreau?
Dacă nu vreau să trăiesc ca tine?
Andrea, nu fi ridicolă. Toată lumea vrea asta.
Toată lumea vrea să fie în locul nostru.
Trebuie să fiu la muncă în 20 minute.
Ce mai faci?
Doar...
Vroiam să-ți spun că ai avut dreptate.
Că...
...am întors spatele prietenilor mei, familiei mele,
și tuturor lucrurilor în care credeam...
Pentru ce?
Pentru pantofi.
Și bluze... Și jachete... Și curele...
Îmi pare rău.
Am zburat la Boston cât ai fost plecată.
Am avut un interviu la Oak Room.
Și?
Îl ai în fața ta pe noul sous-chef.
- Mă mut acolo în vreo două săptămâni. - Asta-i grozav! Felicitări!
Nu știu ce voi face fără sandvișurile acelea cu brânză făcute la grill.
Sunt destul de sigur că au pâine și la Boston.
S-ar putea să aibă chiar și Jarlsberg.
Am putea aranja cumva.
Crezi?
Da.
Ce zici? Ce vei face acum?
De fapt, azi am un interviu pentru o slujbă.
Da?
Și te duci îmbrăcată așa?
Taci din gură. Îmi place asta.
Andy, Greg Hill. Haide.
Articolele tale sunt excelente.
Cel despre sindicatul administratorilor, ăsta-i genul nostru de articole.
Singura mea întrebare e... Runway?
Ai lucrat acolo mai puțin de un an. Ce legătură a avut asta cu tine?
Am învățat multe.
Deși, în cele din urmă... Am cam dat-o în bară.
Am sunat acolo pentru o referință, i-am lăsat vorbă unei fete snoabe.
Imediat după aceea, am primit un fax de la Miranda Priestly,
spunând că dintre toate asistentele pe care le-a avut,
tu ai fost cea mai mare dezamăgire.
Și că sunt un idiot, dacă nu te angajez.
Trebuie să fi făcut ceva bine.
Biroul Mirandei Priestly.
Emily, Andy la telefon.
Nu închide.
Vreau să-ți cer un favor.
Vrei să-mi ceri un favor?
Chestia e că am toate hainele astea din Paris
și n-am unde să le port,
așa că mă-ntrebam dacă m-ai ajuta să scap de ele.
Păi, nu știu. Deranjul e foarte mare.
Trebuie să le modific mărimea. Vor veni prea largi pe mine.
Cred c-aș putea să te ajut. Îl voi trimite azi pe Roy să le ia.
Mulțumesc, Em.
Succes.
Așteptăm foarte multe de la tine.
Sper că știi asta.
Nu pricep de ce este o așa mare provocare
să mi se aducă mașina atunci când o cer.
Pornește.